Hej, gde ćeš? Dođi ovamo.
Bože, tata... - Zakasnićeš u školu.
Mama će te ubiti!
Što to radiš? Ja ću da vozim.
Napolje iz auta. Tata.
Što je?
Izađi.
Pojas...
I u čemu je fora? - Daj uđi u auto.
Hajdemo u lov.
Želiš u lov za vikend? - Dobro, idemo. Gde?
Možemo uzeti japanku koju je deda doneo sa Truka.
Odakle? - Ostrvo Truk, južni Pacifik.
Admiral Halsi, II Svetski rat.
Bio sam tamo.
Ti si bio, ne?
Ne.
Mogu li vas slikati? - Zašto?
Radim na mapi slučajnih projekata.
Kakvoj mapi?
U nju stavljam slike koje predstavljaju moj rad.
Da dobijem izložbu. - Kakav rad?
Bilo kakav. Uglavnom portrete.
Gole ljude? - Ne.
Da ti se skinemo, pa da nas slikaš?
Ne. Na bavim se golotinjom na otvorenome.
Javna golotinja... ne.
Onda to nećemo.
Dobro onda.
Baš ste ljubazni.
Malo veselije.
To...
Pogledaj malo u daljinu.
Malo se naceri.
Još jedna.
Hodajte, hodajte.
Možda poljubac?
Savršeno. Dobro, sad moram u školu.
Ja sam Kerolajn. - Drago mi je, ja sam Eli.
Daću vam sliku kad se drugi put vidimo.
Pokušaću da je uradim danas. - Vidimo se.
Tata, ostani tu. Pol će te pokupiti.
Ostani u autu. Ja moram da idem. Ostani u autu.
Pol? Džon ovde.
Tata je opet pijan.
Gdin MekFarlend...
Gdine Lus... oprostite što kasnim.
Tata me vodio na ručak.
Mislim, na doručak. - Dođite u moju kancelariju.
Sad sam nadrapao.
Pokupićeš ga? Ostaviću ti ključ u zbornici.
Daj požuri, ne znam hoće li ostati.
Kako je sladak...
Kako si? - Dobro. Ti?
Prilično dobro. Kakva je bila matka?
Što misliš! - Toliko dobro?
Nije važno, događa se.
Kako je Sara? Je li sa njom sve u redu?
Malo je čudna.
Valjda. Kako je tebi sa školom?
Dobro, koliko može biti.
Fizičko u redu?
Oprostite...
Trebamo potpisati.
To je slikano na Havajima, ostrvo Maui.
Jako lepo! - Šta vam treba?
U razred.
I ne kasni u kaznu.
Oprostite... trebamo da potpišemo!
Gde je to slikano?
To je slikano na Havajima, ostrvo Maui.
Jako lepo. - Jeste, zar ne? Šta vam treba?
Ostavio bih ove ključeve bratu.
Doći će po njih.
Oko 11:30.
Stavite ih u kovertu i napišite bratovo ime.
Kad se vraćate?
Oko 1:30.
Ne zaboravi da doneseš svoje odreske.
Vidimo se.
Štedim za auto. Ovaj mesec ga otplaćujem.
Šta je?
Ništa.
Plakao si.
Nešto loše?
Ne znam.
Vidimo se. Imam sastanak Saveza gej-normalni.
Kako si, mala?
Govorili smo o šetnji ulicom kao gej.
Šta o tome mislite? Po čemu se vidi?
Može li se uopšte? - Dobro pitanje.
To je ono. Mislim da ne može.
Mislim da u nekim prilikama može,
kad ljudi žele da vidiš.
Po čemu vidiš? Ako neko baš želi.
Ako netko nosi...
kosu obojenu u ružičasto.
Čekaj, šta o tome misliš?
Znam, ali šta misliš?
Mislim da ružičasto
ne pokazuje nužno polnu opredeljenost.
Mnogi momci nose ružičasto.
Bogami da. - Ogrlice u bojama duge.
Ako imaš gomilu duginog nakita...
Uključi se. Reci nešto o tome, pomozi im.
Jeste li čitali Oregnočana o gej ovnovima?
Sjajna tema. Hajde.
Farmeri ne znaju jesu li ovnovi gej ili nisu.
Nabaviš ovna za parenje, a on neće...
Tako gube novac. Odatle tolika istraživanja.
Za ovna daju 10.000 $!
Puno za jednog ovna.
Živa frka. No ako znaju šta uzrokuje homoseksualnost,
mogu li to primeniti? Može li se odstraniti?
Sve je to okruženo čudnom politikom.
Ne razgovaramo o promeni,
nego vidimo li koga na ulici,
primećujemo li da je gej? Sumnjam da se to može.
Kako zaboga da vidimo njihov duh?
Pa ako nose narukvice, to sa duginim bojama,
to odaje., znači... - Ne nužno.
Te narukvice na znače nužno da si gej.
Nisam video da to nosi neko ko nije.
Recimo ja. - Zašto bi to uopšte bilo važno?
Nosiš narukvicu, nisi gej i koga je uopšte briga?
Kad se vraćate? - Oko 1:30.
Dakle Aron i ja i još neki momci, kasnije danas...
Ti povedi neke devojke.
Ne sećaš se šta je bilo prošli put?
Jasno da se sećam. - Sa Sarom i Džesikom.
Sara i Džesika su...
Ne budi nevaljao.
Ni ja tebe ne zezam za Džejsona i te frajerčine.
Bio je to izolovani incident.
Uz to ne znam mogu li uopšte.
Kad ću doći doma?
Kući sa sastanka?
Ima li to slučajno nekakve veze
sa našim logorovanjem pre 2-3 nedelje?
Ne znam, sve je moguće. - Sve?
Znaš, ništa ne brini. Znaš zašto?
Imaćemo žurku. Obećaj da ćeš doći.
Eli! Kako si?
Šta radiš? - Slikam.
Mogu li tebe? - Jasno.
Spreman?
Lepo. - Vidimo se.
Ideš li večeras na koncert? - Ne mogu.
Starci mi pizde. - Pljuga. Događa se.
Vidimo se.
Bumer!
Dođi!
Šta to radite?
Odjebi i ne vraćaj se. - Biće sranja.
Šta to radite?
Kad elektroni preskoče iz jedne u drugu orbitu,
šta to znači? U čemu je razlika?
Razlika je u energiji.
Orbite, odnosno područja prostora oko jezgra,
bliže jezgru imaju nižu energiju,
a one udaljenije imaju veću.
Kad u atom stavimo energiju,
ona odbaci elektrone
dalje od jezgre i dobivamo... da?
Stavivši elektricitet u cev punu elektrona,
kada zasvetle, gore li ili ostanu bez energije?
Dobro pitanje. Dakle ovako.
Ostanu u stanju više energije
i onda se ponovno spuste.
Kad se spuste. Isijavaju svetlo.
Šta to pišeš? - Ovo? To je moj plan.
Za šta? - Videćeš.
Eli, šta se događa?
Ne bogzna šta. Idem u mračnu komoru.
Pazi da budeš na času gdina Robertsona.
Da, znam, nema šale.
Vidimo se.
Eli, kako si? - Prilično dobro. Ti?
Dobro.
Mišel, trebamo popričati o problemu sa dresom.
Ove duge pantalone ne idu.
Svi nose kratke. U čemu je vic?
Ne priča mi se o tome.
Ne želim da ti dam lošu ocenu.
No moraću, ne dođeš li u kratkim, kako treba.
Ovaj put neću ništa uraditi,
ali sutra
želim da vidim kratke.
Eno one štreberice koja sedi za tebe na matki.
Ona tamo...
Gde si to snimio? - Na tribinama.
Ali je mutna.
Što je ovo? - Otvor na košulji.
Kao da joj izlazi iz glave.
Snimio sam ranije napolju u parku.
Ova je lepa. Gde si to snimila?
Kući.
Vežba iz svetla.
Sjajan kontrast. Fora je da se jedva vidi ograda.
Napraviću još jednu.
Ispala je presvetla.
Ovde je potamni...
Eli, kako je? - Kako ide, Džone?
Prilično dobro. Ti? - Isto. Šta to radiš?
Slikam. Mogu li tebe?
Jasno.
Spreman?
Fora. - Vidimo se.
Ideš li večeras na koncert? - Ne mogu.
Starci mi pizde. - Pljuga. Događa se.
Vidimo se.
Dođi ovamo.
Imam za tebe posao. Odnesi ove knjige
i vrati ih na policu, molim lepo.
Tu sam ako ti budem potreban.
Ne znam, tako su mi rekli.
Ne znam baš, teško je odlučiti.
Dragi su i to...
Tako je sladak.
Je li te videla? - Ko?
Ona?
Ko? - Ona, njegova cura.
On ima curu? Od kada?
Nisi znala? Već dugo. - Ne, nisam.
Zezaš se! - Nadam se da te nije videla.
Ništa mi neće. - Prošli put je jednu odalamila.
Udarila? - Ošamarila ju je.
Nema teorije...
Ona i on su se osmehnuli, a ova je ošamarila.
Ajme, ne veruje. Šališ se?
Videla sam. - Zašto nije njega?
Nije ona kriva.
To rade sve. - Baš usred hodnika?
Da. Posle škole prošli petak.
Tako sam umorna. Slabo spavam u zadnje vreme.
Svako se jutro budim, a mama mi prekopava stvari.
Prekopava?
Totalno! Roštilja mi po posteljini.
Posteljini?!
Šta bih tamo skrivala? Šta?
Tebi tvoja nije?
Jeste, pre par dana. Počela je da prekopava, a ja:
"Ja ne kopam po tvojim sranjima, nemoj ni ti po mojim.
Ne znam. Pričamo o tome i onda ona kaže:
"Dobro, oprosti, neću više."
Onda dođem kući i nađem je u sobi.
Smatraju to svojim poslom zato što su roditelji.
Dosta mi je. Spremna sam za koledž.
Još samo godinu dana.
Još godina. Odbrojavanje.
Šta jesti? - Jedva čekam da mogu sa kampusa.
Izvolite? - Može li mleko?
Trenutak, dajte ipak sok.
Ja ću to mleko.
Sok, ovaj...
Hvala.
Šta uopšte hoću?
Usrano izgleda... - Znam! Stvarno!
Neki klinci to vole.
Neki uzimaju dva puta, tri puta.
Stvarno?
Prevelika gužva. Hajdemo pozadi.
Ima li prazan sto? - Sa prelivom za salatu.
Više ga ne jedem. - Ne?
Mrzim ga. Pre sam jela, i onda sam probala bez.
Ja ne mogu bez. - Znaš li da ima masti?
Ima 20 grama masti.
Ćuti! - Ionako ga nećemo zadržati.
Neverovatno da si to rekla. - A da su te čuli?
Istina je.
Je li ono Džon? - Što to radi?
Je li ono pas? - Nisam ni znala da ga ima.
Zašto bi ga dovodio ako ga nema?
Pojma nemam. Možda ga je našao.
Hoćemo u kupovinu?
Zvuči zabavno.
Ne znam, Ben je hteo da radimo nešto.
Zezaš me? - Šta je?
Već 5 dana ne izlaziš sa nama.
Ruljo, a koliko biste vi vremena htele?
Dajte neku brojku.
Uopšte neću o tome. Jako si puno sa njim.
S vama sam 75-85 % vremena.
Možda 20! - U školi, posle škole...
Ne dam vam oba dana vikenda. Podelite to!
Ne možeš nas odbaciti!
Ne kažem to. Ali svi ste mi jednako važni.
Ja sam ti kao najbolja prijateljica, a ti me odbacuješ.
Oboje ste mi važni, ali treba se podeliti jednako.
Šta hoćeš? Tebi 95, njemu 5?
Frendovi su ti jednako važni, ako ne važniji.
I to stalno. Ne znaš za to?
Znam, ali ovo je drukčije.
Uvek sam sa tobom kroz sve prolazila.
3 godine smo prijateljice, od početka srednje.
Znam, znam...
Ja sam gotova. Hajdemo.
Ja ću u kupovinu.
I ja ću.
Neću da samo ja ne idem. Idem i ja.
Ti ne smeš da voziš.
Tačno, nećeš voziti. - Ja odlično vozim!
Ne voziš! - Baš si zla, nemoj tako.
Ne shvatam, svi drugi misle da dobro pevam.
Pre par nedelja, kad sam pevala himnu,
svi su rekli da sam baš dobra.
Zato me čudi što kažeš tako nešto.
Ozbiljno! Zašto? Zašto ti misliš da loše pevam?
Imate li auto? Ja u to sumnjam.
Kako ćemo inače bilo gde?
Ma idemo, ali vozimo 15 ispod dopuštenog.
Moraš ruke držati raširene.
To je pljuga! - Osnovna pravila.
Shvatićete kad i vi dobijete dozvole.
Shvatiti? Samo da poživim da dobijem dozvolu.
Pa neću vas ubiti.
Možda se usput u nekoga zabijem, ali...
Nije smešno!
Ma sve će biti dobro, samo krenimo.
Odvratno! - Previše sam jela.
Pose jela osećam se debela.
Svaki put.
Skoči li i tebi? - Da! Baš tu!
I nikako da ga se rešiš.
Opako.
Što se zbiva?
Sviraš za kurac.
Džared ove nedelje ima motku i trčanje.
Šta to smrdi?
Tvoja mama.
Možeš da jedeš drugdje.
U gradu sigurno ima restorana.
Vi ste najbolji.
Hoćeš li i ti?
Zaključaj za sobom.
Šta je to?
Ne znam.
Valja odobriti odabir glumaca. Od sada pa nadalje
nemački će narod znati samo ono što Führer želi da znaju.
Puno zastava.
Snimljeno u Nemačkoj?
Za ranih dana u Münchenu, Hitler uzima hinduski simbol,
kukasti krst, Svastiku, za nacistički simbol.
Umnožava ga milion puta.
Mogu li se još uvek kupiti nacističke zastave?
Jasno, ako si ludak.
Od Musolinija krade fašistički pozdrav.
Gle ovo...
Führeru, zapovedaj. Mi te slušamo!
Führer je uvek u pravu!
To je Hitler, zar ne?
Kako ide?
Danas niste u školi.
Blago vama.
Potpišite mi tu...
Sjajno. Puno hvala.
Evo je.
Stari moj! - Opaka, ha?
Da isprobamo.
Ludnica...
Opako, stari!
Eli! Kako si? - Kako je, Džone?
Prilično dobro. Ti? - Prilično. Šta radiš?
Slikam.
Mišel, sjajno što si došla.
Dođi i upiši se, pa iziđi.
Možemo rešiti par stvari.
Prvo uzmi ta kolica sa knjigama
i vrati ih na policu među publicistiku.
Ako ti treba pomoć, tu sam.
Tako dakle. Danas umiremo.
Nikad nikoga nisam poljubio. Ti?
"Nije mi drago što postavljaš te natpise."
Drugi dan zamoli prijatelja da postavi drugi natpis.
Ona to ne vidi, pa ovaj postavi.
Tačno pred kuću, ispred njenog stana.
A gore piše...
"Ova javna kuća je zatvorena."
Ili "promenila vlasnika u" i njeno ime.
Više nije izdržao.
Da vidimo...
Parkiramo tu...
Uđemo na južni ulaz.
Prođemo vitrinu sa trofejima i medaljama
kroz jezični labos.
Više ga ne koriste, pa nema nikoga.
Tu se opremimo i čekamo početne eksplozije
tu u kafiću.
Kad se to dogodi, možemo rokati klince
prilikom prelaska u istočno krilo.
Onda druga eksplozija tu u dvorani
i ovde u auditorijumu.
Tad će već klinici juriti u svim smerovima
i moći ćemo da ih skidamo jednog po jednog.
Posle toga stižeš do žute crte, što je tvoj plan B.
Ideš gore u kancelariju gdina Lusa i središ sve njih tamo.
Jebote!
Ja idem crvenom crtom ovim hodnikom,
gde su najbolje mete, dobri sportisti i ta sranja.
Mislim, tamo će biti prava žurka.
Ti imaš Tech-9 i pušku,
a ja svoju pumparicu i 223.
Imam još par pištolja i nož.
Eksploziva imamo skoro za celi dan.
Što je najvažnije, uživaj, stari!
Šta to radite, momci?
Odjebi i ne vraćaj se. Biće sranja.
Ne idi tamo.
Ruljo, ne ulazite. Dogodiće se nešto gadno.
Ne ulazite.
Ma koji kurac?
Ne brini, verovatno kasni.
Idemo na plan B. - Dobro si namestio?
100 %.
Gdine! Ne ulazite!
Verujte mi! Molim vas, ne ulazite!
Tata!
Hej, momci...
Šta je to bilo?
Kao da su bombe. - Nema domaćeg!
To bi bilo dobro!
Šta je?
Šta je tebi?
Pa budi kučka!
Koja nakaza...
Svi bi mogli doneti...
Ja ne pijem muzirajuće sokove, ali neki da...
Šta je to?
Daj sedni da završimo.
Razgovarali smo o tome šta bismo...
Nejt?
Daj ustani!
Hajdemo kroz prozor!
Idemo sad! Izgleda da je čisto!
Hodnikom u dvoranu!
Živeli, gdine Lus.
Erik...
Zašto to radiš? Odloži pištolj.
Hoću moj kurac!
Spusti ga, da popričamo.
Kuš!
Tata!
Škola gori.
Jesi li dobro? - Jesam.
Video sam dvojicu.
Ajme Bože...
Došli su sa torbama i ušli.
Moj Bože.
Gde si bio?
Ma samo...
Oprosti.
Jeste! I trebao bih da vas na mestu ubijem.
Bogme bih!
Ali možda vas pustim da živite,
jer hoću da znate...
Kad vam drugi put dođu klinci sa problemima,
žale se da ih neko zeza, onda ih saslušajte,
šta god tvrdili oni drugi.
E, jebiga. U svakom slučaju...
Ima i drugih poput nas.
I ubiće vas budete li ih jebavali kao mene i Džareda.
Marš odavde, dok se nisam predomislio!
Pizdo!
Tako ružan i lep dan još ne videh...
Jebi ga!
O, Bože, evo ga! - Sranje!
Stari, ja to ne bih pio. Dobićeš herpes il’ nešto.
Kako je bilo? - Dobro. Šta je bilo?
Ubio sam direktora i neke druge.
Gle, gle, gle...
Vidi ko je to.
Stari, nemoj.
Okoš...
bokoš...
prdne...
kokoš...
pita Baja...
kol’ko tebi...
treba...
jaja...
okoš...
bokoš...
prdne...
...kokoš.
Preveo: Tomislav Mihalić Prilagodio za BluRay: SubsMasta
Adaptirao na srpski: suadnovic